Tu și cu scurtătura ta, ne-am rătăcit, Roxton.
Punctul de întâlnire este chiar peste deal, Marguerite.
Vom fi acolo cu mult înaintea lui Challenger și a Veronicăi.
Ba nu.
Mergem pe un drum greșit.
Bine. Tu du-te pe unde vrei și eu merg pe drumul meu !
Tot acest efort este o pierdere de timp.
Malone a dispărut atunci când aeronava a explodat.
Trebuie să încetezi să te gândești de ce el și nu noi.
- De ce dacă noi abia am supraviețuit ? - Nu știu.
Dar îl căutăm de zile întregi și nu am găsit nici o urmă de la el.
A murit !
- Și noi ne-am rătăcit. - Nu ne-am rătăcit !
Dar o vom face dacă continui așa !
Este cea mai enervantă și încăpățânată femeie pe care am întâlnit-o vreodată.
Mi-a epuizat complet răbdarea.
Marguerite !
Haide, să mergem !
Vin, vin, se merită efortul.
Oh, super, acum pe unde ?
Roxton !
Ar fi bine să fii tu.
Permite-mi, frumoasă fată.
Îți mulțumesc, domnule, oricine ai fi ?
Eu sunt ghidul tău pentru o viață mai bună.
La începutul secolului trecut,
un grup de exploratori merg să caute o lume preistorică.
Motivați de ambiție,
de dorințe secrete,
de setea de aventură
și de căutarea unei povești extraordinare,
ei se împrietenesc cu o frumusețe neîmblânzită.
Blocați pe un tărâm ciudat și sălbatic
fiecare zi înseamnă căutarea disperată o unei căi de ieșire din...
LUMEA DISPĂRUTĂ
Traducerea și adaptarea : LuiGeluS bzn1965@yahoo.ca
CĂLĂTORII
Mulțumesc pentru deplasare.
Acum, dacă nu este prea mare deranjul, ai putea să-mi spui cine ești cu adevărat ?
Francois Locke, la dispoziția ta.
Ei sunt tovarășii mei, Condillac și Blum.
Suntem călători pe drumul vieții.
O viață de aventuri
și plăceri extravagante.
Călători ?
Câteva suveniruri culese de pe drum.
- Un alt mod de spune "furate". - Împrumutate, de fapt.
Este frumos să fii înconjurat de capcane rafinate și de o societate civilizată.
Nu ești de acord ?
Sută la sută.
Sunt sigur că acesta este unul dintre multele lucruri pe care le avem în comun.
Oh, este singurul lucru pe care îl avem în comun.
Oh, mă îndoiesc. De fapt, sunt sigur că vei fi mai fericită cu mine și
tovarășii mei decât cu acele suflete pierdute pe care le numești prietenii tăi.
Ce știi tu despre prietenii mei ?
Am fost cu ochii pe tine de zile întregi. Știu totul despre tine,
Marguerite.
Și eu îți pot da tot ce vrei.
S-ar putea.
Roxton, ce s-a întâmplat cu tine ?
- Unde este Marguerite ? - Era cu tine.
Până când am avut o discuție.
S-a dus pe drumul ei și eu m-am trezit lovit în cap și jefuit.
Ai fost jefuit ? De către cine ?
Oh, Tom, Dick și Harry, George. Nu știu, nu i-am văzut.
Poate Marguerite a fost acostată de aceiași oameni care te-au atacat.
Poate s-a întors la căsuța din copac, mă duc să verific.
E o idee bună, trimite-ne un mesaj cu oglinzile, dacă o vezi.
Înțeles !
Mai bine ne întoarcem la ultimul loc unde ai văzut-o și începem de acolo.
- Dacă ceva s-a întâmplat cu ea... - Nu-ți face griji.
Cred că ar trebui să fiu flatată de oferta ta, domnule Locke.
Dar viața unui proscris nu este întotdeauna plină de farmec cum o faci tu să sune.
Oh, este.
Mai ales după ce vei auzi tot ceea ce am de oferit,
nu vei pierde ocazia.
Ești foarte sigur de tine.
Și tu.
Sunt sigură că sentimentele mele nu pot fi cumpărate atât de ușor.
Sunt dezamăgit, Marguerite.
- Viața este plină de dezamăgiri. - Nu trebuie să fie.
Prietenii mei ți-au luat, probabil, urma până acum.
Și când ajung aici, vei avea mai multe probleme decât ai avut până acum.
Prietenii tăi nu vor găsi Shangri-la-ul nostru mobil.
Dar nu contează.
Dacă aceasta nu este viața pentru tine, te voi duce cu plăcere
înapoi la plictisitorii tăi tovarăși.
Dar ia în considerare mai întâi aceasta...
Călătoriile mele m-au purtat prin întreaga lume.
Și eu pot părăsi acest platou la fel de ușor cum respiri tu aerul dintre noi.
Fără glume !
Lasă-mă să ghicesc. Calea de ieșire este într-o peșteră,
peste lac, sau în partea de jos a peșterii din ghețar.
Am fost la Paris, acum o lună și ceva.
Oh, îmbrăcat așa ? Trebuie să fi fost la vreun spectacol.
Sau moda din secolul al XVII-lea este iarăși în vogă.
Cum e franceza ta ?
6 aprilie 1922.
Ce ciudat !
Marguerite a făcut asta, nu-i așa ?
Spun că opt sau nouă persoane au atacat pe aici.
Și au fugit în acea direcție.
Se pare că urmele lui Marguerite se termină aici.
Trebuie să o fi cărat.
Dar de ce-ar lua-o cu ei și nu doar s-o jefuiască ?
Gani, nu jefuiesc oameni, Challenger. Ei sunt vânători de capete și canibali.
Atunci, a fost atacată de altcineva, dar de cine ?
Oh, putem discuta asta mai târziu.
Acum trebuie să mergem
după acești sălbatici și ar fi mai bine să ne grăbim.
Rafinat, domnule Blum.
Dragul nostru prieten Blum a fost cel mai bun bucătar din toată Europa.
Până când a ales să dea totul pentru o viață de călător.
Boulavant, terrine.
De unde ai toate aceste ingrediente ?
Din același loc de unde am acel ziar.
- Cele mai bune magazine din Paris. - Nu te cred.
Nu ?
Atunci, ce crezi tu ?
Ai furat ziarul doar ca să furi totul, inclusiv mâncarea.
Și de la cine am furat ?
Poate că ai atacat și jefuit o caravană
care ne caută pe noi, cei din expediția Challenger.
Ce imaginație bună !
Te asigur...
în urmă cu 5 săptămâni am fost la Paris.
Și știu exact cum să mă întorc acolo.
Desenează-mi o hartă, chiar aici și acum.
Voi face mai mult de atât, îți voi arăta drumul.
Cât despre prietenii mei și ei ar dori să meargă acasă.
O creștere bruscă de loialitate mă surprinde, Marguerite.
Dar...
Pentru a-ți demonstra că am cele mai bune interese în inimă, alătură-te nouă
și voi lăsa prietenilor tăi o hartă.
Sau, mai mult, dacă vrei.
Cu noi vei fi complet liberă să-ți urmezi apetitul.
Oricare ar fi.
Sună prea perfect pentru a fi adevărat.
Cred că pe mine mă vrei cu adevărat.
Ce bărbat ar putea rezista la o astfel de creatură divină ?
Mi-am încheiat pledoaria.
Nici un semn de Marguerite.
Doar dacă...
Oh ! Haide !
- Haide. - La naiba, ia-o ușor.
Încet, bătrâne.
Raptor.
- Marguerite trebuie să-i fi ocolit. - Și unde e ea ?
Oh, de ce dracu' am lăsat-o să plece ?
Dacă s-a întors la căsuța din copac,
Veronica ar trebui să ne semnalizeze cu oglinzile.
Exact, trebuie să fie pe undeva pe aici.
Se va întuneca în curând.
Nu-mi pasă, voi căuta toată noaptea dacă trebuie.
Vii ?
Du-te, du-te !
Văd că ai luat decizia.
Oricât de fermecători ați fi, nu-mi place să prelungesc șederea mea.
Oh, bine. Am făcut tot ce am putut.
Te voi duce înapoi la prietenii tăi nedemni, mâine dimineață.
Nu am fost deloc un oaspete, nu-i așa ? Eu sunt prizoniera ta.
Curând se va întuneca.
Și știi la fel de bine ca și mine ce se întâmplă noaptea afară, Marguerite.
Deci, du-te, dacă trebuie.
Din păcate, caii rămân cu noi.
În zori mă duci înapoi !
Imediat după micul dejun.
Vafe belgian și ouă "à la blame".
Și toate bogățiile pe care le ai.
Du-te ! Du-te !
Marguerite !
John, ne învârtim în cerc de ore întregi.
Prima dată Summerlee, apoi Malone, acum Marguerite !
Eu nu renunț până n-o găsesc, Challenger.
Dumnezeu să-l ajute pe acela care o atinge cu un deget.
Ascultă !
- Cai. - Doar unul.
Oh, ușor, băiete. Oh, ușor.
Umm, are șa, dar e fără călareț.
Frumos animal !
"Prietena voastră este în siguranță pentru moment.
Dar timpul ei se duce rapid. Dacă o vreți înapoi,
încărcați calul cu aurul și pietrele prețioase pe care le aveți
și trimiteți-l înapoi".
Cineva a răpit-o pe Marguerite.
Nu, cineva a făcut o foarte mare greșeală !
Ascultă-mă, handicapatule.
Pot găsi o mie ca tine într-o clipită !
Te rog, te rog, nu voi mai întreba niciodată.
Și tu, hoț plângăcios...
Tot ceea ce ești, este datorită mie.
Știu, sunt lipsit de valoare.
Mai puțin decât lipsit de valoare !
Plecați de lângă mine !
Mi se face rău !
Marguerite !
Ce bine că ni te alături.
Ce ai dori pentru micul dejun ?
Dorințele tale culinare sunt ordin pentru mine.
Ce zici de o cafea ?
Frumoasă discuție ați avut aseară.
O mică neînțelegere, nimic mai mult.
Presupun că...
noaptea petrecută în cearceafuri de satin nu te-a făcut să te răzgândești.
Am dormit ca o regină... acum aș dori să mă întorc la poporul meu.
Tot nu crezi că știm o cale de ieșire de pe acest platou.
Te prinzi repede.
După cum dorești.
O ultimă ceașcă de cafea...
și apoi te vei întoarce la... tovarășii tăi triști.
Ce vrea să însemne "tot aurul și pietrele pe care le aveți".
Cum de știu ei cât de mult are Marguerite ?
Cum știu ei dacă le dăm jumătate sau chiar un sfert ?
Vom face exact așa cum am primit instrucțiunile !
Este clar ?
Oh, glumești, nu a făcut asta.
Eu cred că în afaceri, de multe ori st referi la diamante ca la gheață.
Și știind-o pe Marguerite...
Gheața este în gheață.
A făcut-o !
Cum știm că o vor lăsa să plece dacă le dăm toate astea ?
Eu nu risc, Veronica.
Viața lui Marguerite este în joc. Totul merge pe cal !
Marguerite nu va fi foarte fericită !
Hmm. Doamna Marguerite Roxton !
Doamna Marguerite Roxton !
Poftim ?
Tu chiar crezi că ea vrea să fie soția ta ?
Găsești această situație amuzantă, nu ?
Deloc !
Bine ! Să mergem !
Iubire adevărată !
Ea ascunde lucrurile peste tot.
Să sperăm că este suficient pentru a o obține înapoi.
Vom avea nevoie de un sac mare pe șa în această călătorie.
- Oh, uitați-vă. - Ce este ?
"Feriți-vă de înșelăciune".
Cunosc acest scris de mână.
Ned ! Ned ! Unde ești ?
Ce se întâmplă ?
Malone ne-a lăsat un mesaj.
Malone a scris asta ?
Am știut că e în viață !
Nu vom renunța, Ned ! Te vom găsi !
Să sperăm că animalul știe drumul.
Nu l-ar fi trimis dacă nu îl știa.
Cu toată această greutate, nu ar trebui să fie prea greu de urmărit.
Nu prea aproape, probabil au postat vreo santinelă de-a lungul drumului.
Așa e ! Doar asigurați-vă că nu îi vom pierde urma.
Am pus ceva în plus la comoară.
Ei bine, o comoară mai radioactivă.
Oxid de uraniu !
62 la sută uraniu.
Contorul Geiger ar trebui să ne arate calea.
Nu-l vom mai pierde acum.
Du-te !
Greutatea nu pare să-l încetinească.
Uitați-vă !
Ce fel de fenomen este acesta ?
Spune-mi tu.
Nu mai e nici o urmă de copită ?
Nu e de mirare că nu am putut-o găsi pe Marguerite ?
Oh, vom găsi în regulă.
Salvați din nou de știință.
Numai dacă am ști ce fel de creaturi sunt.
Oh, oricine ar fi, ar fi bine să se țină de cuvânt.
Când ești gata, frumoasă domnișoară, putem pleca.
Nu prea cred, dar conduceți-mă, domnilor.
Cum poți să te întorci la bucătăria oribilă din junglă ?
Și să întorci spatele la toată această...
opulență.
Ultima șansă de a te răzgândi.
Oh, răscumpărarea.
Whoa, whoa, whoa.
- Răscumpărare ? - Ia uitați-vă.
Bogat, sunt bogat.
Totul, din nou.
Este evident că colocatarii tăi din căsuța din copac,
apreciază compania ta foarte mult.
Oh, nu, nu, este a mea.
Încă un pas și va fi ultimul.
Această comoară îmi aparține mie.
Condillac are dreptate.
Exceptând cazul în care, desigur, dorești să ni te alături.
Atunci împărțim la toți deopotrivă.
Oh, tu te crezi foarte inteligent, nu-i așa ?
Bine !
Mă vrei, aici sunt, tovarăș de drum.
Din păcate, placa s-a întors.
Vezi, cum aș putea avea încredere în tine,
acum când văd clar că doar comoara te interesează.
Aceasta este comoara mea.
Poți avea încredere în mine în aceeași măsură în care am eu încredere în tine !
În sfârșit, pasiunile tale sunt excitate.
Ce foc, ce intensitate !
Noi suntem la fel, Marguerite.
Două boabe de mazăre într-o păstaie.
Este destul oxid de uraniu în sac.
Destul ca să ne conducă la destinație.
- Oricine ar putea fi. - Într-adevăr.
O notă de răscumpărare, un cal fără călăreț, care nu lasă urme de copite ?
Cine știe ce pericol ne așteaptă ?
Sau ce avantaje ar putea avea.
Adevărat. Arme mai bune, putere mai mare.
Mai bine am fi atenți.
Chiar mă înveseliți.
Aproape e timpul pentru alte cumpărături, Monsieur Condillac.
Nu pot să aștept. De îndată ce vom ajunge la Londra
vreau să cumpăr, să cumpăr, să cumpăr.
Și vreau să mănânc, să mănânc, să mănânc.
Londra ?
Mâine pe vremea asta, vom fi ieșiți de pe platou și ne continuăm drumul.
Mâine ? Calea de ieșire de pe platou este atât de aproape ?
Oh, da ! Dar, chiar dacă ți-aș spune exact unde este,
fără ajutorul meu, nu ai găsi-o.
De aceea merg cu tine !
Nu cred, Marguerite.
Cred că cel mai bine este să te reîntorci la amicii tăi prețioși.
Nu, în nici un caz.
Viitorul meu este alături de tine și în viața aceea ce mi-ai promis-o.
Ar trebui să fim aproape, de acum.
Shhhhht !
Raptori.
Nu, fără arme.
- Am spus fără arme. - Și cu mine ce se întâmpla ?
- John, nu am avut de ales. - La naiba, Challenger !
Dacă acești bandiți sunt suficient de aproape pentru a auzi împușcătura,
acum vor fi avertizați că venim.
Împușcă-l, împușcă-l Challenger !
- Împușcă-l ! Challenger ! - Ai spus, fără arme.
Trage odată în animalul ăla !
S-a dus elementul surpriză.
Deci, au auzit împușcătura, știu că venim, dar le-am plătit deja răscumpărarea.
Și dacă ei asta vor, nu este nevoie de nici o confruntare.
Da, sper să ai dreptate.
Sunt în vale. Vor fi aici în mai puțin de o oră.
Cum au urmărit calul ?
Camarazii tăi au mai multe resurse decât am crezut.
- Va trebui să-i omorâm pe toți. - Ce ?
- E timpul pentru o ambuscadă ! - E ceea ce-mi place.
Nu e bun pentru stomac, dar produce poftă de mâncare.
Condillac, du-te la copacii de pe latura aceea.
Blum, tu îi iei pe cei de pe partea asta, eu îi încercuiesc prin spate.
Vor fi morți înainte de a ști ce i-a lovit.
Nimeni nu trebuie să moară.
- Nu ? - Trebuie doar să scăpăm ?
Sigur nu le vei refuza tovarășilor mei un pic de divertisment inofensiv.
Inofensiv ?
Haide.
Ce dracu avem noi aici ?
Pare pustiu.
Fii atent, ar putea fi o capcană.
Ar putea fi în corturi.
Oh, probabil, mișcați-vă încet.
Ce e asta ?
Ce se întâmplă ?
Trebuie să fie un fel de miraj.
Marguerite !
Unde este Marguerite ?
Acolo !
Marguerite !
Nu arată ca un ostatic.
Mai mult ca un complice.
Iarăși caii nu au lăsat nici o urmă.
Din fericire, oxidul de uraniu încă e radioactiv.
Corturile, întreaga tabără, ce s-a întâmplat cu toate ?
Poate a fost un miraj, cum a sugerat Challenger.
Caii au fost destul de reali,
am pus comoara lui Marguerite pe unul dintre ei.
Adevărat.
Trei bărbați îmbrăcați în costume din secolul al XVII-lea.
Nu știu ce fac.
Și ce vor să facă cu Marguerite.
Arăta destul de fericită, eu cred că a decis să ne abandoneze.
Marguerite nu ne-a abandonat, Veronica. Și tu știi asta !
Mai știu că nici nu e prea departe de asta.
Este curios.
Evident că au lăsat asta în urmă în scopul de a o găsi.
Aceasta este Olmec ! Zeul trișor al tribului Checo.
Cine erau ei ?
Ei au trăit pe platou cu mii de ani în urmă.
Părinții mei au găsit templul ruinat.
Zeul trișor ? Poate cineva să explice ?
Mai mult ca Esau și Hermes, și
Coyote este al indienilor din America de Nord.
Trucuri ale olmecilor, ispitindu-i cu cele mai mari dorințe ale lor.
Le testează curajul lor moral
și cel mai ades, îi duce la ruină.
Malone ne-a avertizat de acest lucru ! Feriți-vă de înșelăciune, a spus el.
Așa e.
Râsul hidos...
corturile care dispar, caii care nu lasă urme de copite.
Nu-mi place să recunosc acest lucru,
dar cred că avem de-a face cu un fel de puteri supranaturale.
Ce sugerezi, au lăsat acest...
lucru ca un avertisment ?
Mai mult ca să-și bată joc,
pentru că asta face cel mai bine zeul trișor.
Du-te și verifică ! Să fii sigur că nu ne-au mai urmărit de data asta.
De ce ne-am oprit aici ?
Aceasta este ceea ce nu ai putea găsi fără mine.
O cale de ieșire de pe platou.
Ce vrei să spui ? Nu e nimic aici.
Exact.
Olmec, zeul trișor,
ce fel de joc joacă cu Marguerite ?
La naiba ! Îi putem pierde.
Ah, teribil !
Acum ce facem ?
Până acum, s-au îndreptat spre est.
Sugerez să ne despărțim.
Mergem în cerc înainte, ne îndreptăm în această direcție.
Ne întâlnim în câteva ore.
La două ore spre est, de aici.
Cred că-ți datorez un fel de explicație.
Adevărul va fi frumos.
Sunt nemuritor.
Începem din nou.
Spiritul pădurii într-o formă umană și dacă nu voi muri prin mijloace violente,
voi trăi pentru totdeauna, niciodată nu voi îmbătrâni.
Faină treabă dacă posezi asta.
Acest platou este casa mea, aici a început totul.
Și eu pot călători prin timp și spațiu
la fel de ușor cum te plimbi prin această pădure.
Desigur, și ai dovada tuturor acestora. Corect ?
După cum vei vedea.
Acum, că te-ai decis să ni te alături, și tu vei deveni nemuritoare,
ca și Condillac și Blum.
Tu i-ai făcut nemuritori.
Condillac era un contabil lacom,
când l-am întâlnit prima dată acum 300 de ani.
Și Blum,
Blum a fost bucătarul-șef al lui Louis al XIV-lea.
Au mai fost mulți alții.
De ce m-ai ales pe mine ?
Mă încântă oamenii cărora le place să-și urmeze pasiunile.
Mai ales atunci când pasiunile lor se întâmplă să îmi aducă beneficii.
Lui Blum îi place să gătească, Condillac caută toți banii din lume.
Și eu ? Care este pasiunea mea ?
Avere, putere
și supraviețuire cu orice preț.
Tu semeni cel mai mult cu mine.
Știi, eu nu cred un cuvânt pe care l-ai spus.
Atunci va trebui doar să-ți arăt.
Îl vezi ?
Nimic.
A avut noroc data trecută.
Chiar mai norocos de data aceasta, în genunchi.
Jos !
Aruncați armele ! Fă-o !
Nu trebuie să fii ostil. Prietena ta a luat singură decizia,
ca și noi. - Liniște !
Ce ai de gând să faci cu noi ?
Ne veți duce la Marguerite
Arunc-o !
I-am văzut călărind pe deal, am venit cât de repede am putut.
Este în regulă. Îl mai avem pe ăsta.
Eu mă duc înapoi să-i semnalizez lui Challenger.
Ce este acest loc ?
Acesta a fost o dată un templu frumos, construit în onoarea mea.
- Cum faci asta ? - Nu știu.
E foarte ciudat...
Presupunând că tot ceea ce spui,
este posibil,
cum propui să mă faci nemuritoare ?
Am puterea în mâinile mele.
De îndată ce Condillac și Blum se întorc, putem începe.
Ritualul este dureros în vreun fel ?
Dureros ? Nu, nu chiar.
Cum, nu chiar ?
Toate aceste întrebări, Marguerite,
am crezut că vom ajunge la un fel de înțelegere.
Îmi pare rău. Trebuie să fi ratat acea parte.
După cum eu am încredere în tine și tu trebuie să ai încredere în mine acum.
Ei bine... da... Desigur că am.
- Cu viața ta. - Viața mea ?
Pentru a deveni nemuritor, mai întâi trebuie să mori.
Are de gând să o omoare ?
Aceasta este singura modalitate de a deveni nemuritor.
Este incredibil, dar funcționează.
Suntem nemuritori. Să vedem.
Nu, te rog, te rog, eu sunt nemuritor,
doar că nu trebui să mor prin mijloace violente.
- Mai bine - Ia-o ușor, Roxton.
Poți să mă schimbi pentru ea.
Olmec doar se distrează cu ea.
Deci, el este zeul trișor.
Nu, Locke. Am vrut să spun Locke.
Ce avem noi aici ?
Una dintre victimele lui Olmec, după cum arată.
Acum, în sfârșit avem ceva cu care putem negocia.
Eu sper într-o soluție pașnică.
Roagă-te să ajungem acolo la timp. Să mergem !
Cum voi muri ?
Curiozitate ?
Sau, în cele din urmă, începi să accepți soarta pe care ai ales-o ?
Ia asta, domnule Nemuritor.
Sincronizarea este totul.
Lasă-mă să plec.
Poți găsi un alt companion.
Probabil unul care face mai puține probleme.
Este în mâinile mele.
De ce să renunți la Blum pentru ea, când ea nici măcar nu vrea să meargă ?
El are dreptate. Ar trebui să mă schimbi pentru bucătarul tău.
Eu sunt o bucătăreasă îngrozitoare.
Bucătari sunt peste tot, ca și oile.
Voi găsi în curând altul. O femeie cu calitățile tale fine,
este un lucru mult mai rar.
Mă voi lupta cu tine la fiecare pas ! Mai am valoare acum ?
Nemurirea schimbă oamenii.
Blum ți-a fost credincios trei sute de ani.
Dacă ești atât de preocupat de Blum, de ce nu te duci să-l salvezi tu.
Poate o voi împușca eu însumi !
- Cum îndrăznești... - Pleacă de lângă mine !
Eu ți-am dat nemurirea și tot eu pot să ți-o iau.
- Asta e ceea ce vrei. - Nu !
Du-te cu caii.
Iartă-mă. Uneori, emoțiile mă depășesc.
Te iert dacă îmi dai drumul.
Nu !
Blum îi va conduce pe prietenii tăi aici.
- Ar fi bine să te grăbești. - Marguerite !
Marguerite !
- Pe aici, doamna mea. - Marguerite !
- Unde sunt ? - Nici un semn de cai.
Marguerite !
Nu ! Nu !
Am ajuns prea târziu !
Ce vrei să spui cu prea târziu !
Nu vezi, ei se îndreaptă spre portal ! Trebuie să-i oprim !
Haide ! Grăbiți-vă !
Portal ? Despre ce dracu' vorbește ?
Nu știu, dar mai bine mergem după el.
Unde ne duce ?
Nu știu, dar e disperat de grăbit.
- Ce se întâmplă ? - Nu-mi place asta.
Mă duc înapoi. Tu stai cu ochii pe el.
Haide.
Înecul este relativ nedureros.
Condillac și Blum pot garanta pentru asta.
I-ai înecat ?
I-am făcut nemuritori, iar acum ei sunt ai mei pentru totdeauna.
- Cine ești tu ? - Nu știi ?
Nu ți-ai dat încă seama ?
Eu sunt Olmec, din poporul Checo.
Ei au încercat să mă facă să dispar, dar i-am păcălit.
Am râs privindu-i cum mor.
Frate contra frate, bărbat împotriva femeii,
ei se sacrificau unul pe altul.
Și eu dansam în sângele lor.
Sunt chiar în spatele meu.
Unde este Olmec ?
La templu, cu femeia aceea nenorocită.
Voi crea o diversiune.
- Tu du-te prin spate. - În regulă.
Ia comoara mea, toată ! Doar dă-mi drumul !
Eu nu vreau bijuteriile tale, Marguerite, vreau inima și sufletul tău.
Vei trăi pentru totdeauna, devastată de pasiunile tale,
consumate de pofta ta pentru putere și posesiuni materiale.
Nu ! Te rog, nu !
Vei avea restul eternității pentru a regreta alegerea făcută.
Nu !
Marguerite !
Respiră !
Nu însemni nimic pentru această femeie.
Ea te-a abandonat pentru aur.
În câte bucățele vrei să te tai.
Dacă te joci cu sabia, de sabie vei muri, prietene !
Unde îți mai este simțul umorului ?
Foarte bine.
Ar fi trebuit să o lași să moară.
Niciodată !
Ah ! Ah !
M-ai împușcat.
- Am țintit inima ta. - E vreun fel de a spune la revedere ?
Acum du-te ! Înainte să mă răzgândesc.
Îți mulțumesc !
Ești bine ?
Acum, da.
Pietrele mele !
Unde sunt ?
Este una dintre ei.
Aruncați armele !
E timpul să plecăm !
Nu.
Stai așa ! Chiar acolo.
Împușcă-l ! Mi-a luat comoara.
Dă-te jos de pe cal ! Știi că nu pot să ratez de aici.
Este un portal deschis !
Londra !
O cale de ieșire de pe platou.
Ai avut ocazia.
Au revoir, Marguerite !
La naiba !
Ai fi murit dacă treceai prin el ?
Nu eu, eu sunt fericită unde mă aflu.
Deci, este ea. Este doar supărată pentru pierderea bijuteriilor.
Da.
Ei bine, de aici ai scăpat Marguerite !
Oh, nu vreau să mai văd acest loc din nou.
Știți, nu am avut nici o idee cine era el cu adevărat.
Malone a încercat să ne avertizeze.
Malone a făcut asta ?
Da, el a scris un mesaj pe masa de la căsuța din copac.
Da. Feriți-vă de mitocani și demoni cu limbă de argint.
Oh !
Olmec ți-a lăsat asta.
Câtă generozitate.
Intenția lui era să te distrugă,
așa cum i-a distrus și pe ceilalți care sunt cu el.
Consideră că ai fost norocoasă.
Norocoasă ? Mi-am pierdut întreaga comoara ! Ia-l !
Nu chiar.
- Ce-i asta ? - Un secret.
Poate comoara ta cea mai prețioasă dintre toate.
Crezi că vreau să fiu soția ta ?
Cred că sunt o mulțime de lucruri pe care dorești să le păstrezi bine ascunse.
Lady Marguerite Roxton, nu m-am gândit la tine.
Mă gândeam la averea ta.
O păstrăm ca dovadă.
Traducerea și adaptarea : LuiGeluS bzn1965@yahoo.ca